Detta har hänt...
Det finns inget botemedel. Hjälp oss att stoppa den, för alla barns skull.
Vi måste göra det här.
- Om du går ut blir du dödad. - Vad gör du? Stanna!
Jag och tjejen i butiken stod varandra nära.
Vi tar tillbaka Staten Island ett kvarter i taget och försvarar ön.
Vi behöver en mänsklig soldat som kan använda solens kraft.
Du har bevisat att du är skicklig.
Då kör vi.
- Vad gör du? Händerna på huvudet. - Vad har du i säcken?
Den är full med jord.
Varför släpar du runt på den mitt i natten?
Vänta lite, jag känner igen dig. Du är den där sångaren Bolivar.
Rör det inte. Du är inte värdig.
- Han är hög som ett hus. - Gör inte så.
Det är Mästarens viloplats.
Kom hit!
Stanna!
Polisman skadad, polisman skadad!
Det här är 6 Delta 4. Vi behöver förstärkning.
Det är de där varelserna! De är överallt!
www.HoundDawgs.org
- Herregud. - Det fungerar.
Vi har lyckats.
Fan, det går för fort. Håll ut, dö inte.
- Helvete! - Vi vet i alla fall att det fungerar.
Det gick för fort. Om de dör direkt överförs inte smittan.
Gå och vila lite. Jag jobbar vidare på det här.
- Jag kan ändå inte sova. - Jag vet.
Hej, hur är läget?
Du har visst haft en tuff natt.
Man mot man, som jag visade dig.
Jag fixar det.
Kom igen, då!
Var offensiv, inte defensiv.
Fokusera!
Utmärkt.
Det här är nonsens! Varför springer jag runt här?
Vi ska ge oss ut på ett mycket viktigt uppdrag.
- Och därför fick jag två kulor? - Du borde ha kollat.
Jag är galen som samarbetar med dig.
Berätta om det viktiga uppdraget, annars drar jag härifrån.
Vi ska kidnappa Eldritch Palmer.
Herregud.
I Albany patrullerar och stänger polisen vägar mot Pennsylvania...
- Är Zach i sitt rum? - Tänker du bara på honom?
- Sätt dig och gaffla lite. - Gärna, om jag visste vad det var.
Skvallra. Vi sitter ner och pratar, som om vi var vänner.
Tackar.
Jag har satt upp 300 såna här i Red Hook.
VARNING: LIVSFARLIGA!
Har du ritat den här, Dutch?
- Inte illa. - Tack.
- Visst är hans talang sexig? - Supersexig. Zach!
Zach?
- Är inte flygblad för subtilt? - Det blir snart mer pang pang.
I morgon rekar vi tunnelbanetunneln i utkanten av Red Hook.
Det är dags att stoppa vampyrturister från Manhattan. Pang pang, hej då.
Tänker ni spränga tunnelbanan?
Vi ska bara spärra av ingången. Tunneln klarar sig.
- Är det här förspel för er? - Vasily gillar explosioner.
Zach?
- När såg du ungen senast? - För en timme sen, när jag gick ut.
- Hans jacka och skor är borta. - Vi följer med.
Herregud. Zach!
Stanna!
Hallå! Stanna bussen!
- Förlåt, men det där är min son. - Är det här din pappa?
- Ja. - Hoppa av min buss.
- Vad gör du? Vart skulle du? - Till Queens.
Det är för farligt att resa ensam.
Jag vill att mamma ska få träffa mig. Hon saknar mig.
Jäklar! Vad...?
- Vem har satt upp den här? - Är det din vän från butiken?
- Hon som stal dina pengar? - Vem har satt upp den här?
Du skrämde din pappa. Är du beväpnad åtminstone?
Du följer med mig till labbet i morgon.
- Varför det? - Det får du se.
- Hur mår du, professorn? - Jag mår bra. Jag läser.
- Stör mig inte. - God natt till dig med.
Jag går till labbet, Setrakian. Det står kaffe på kokplattan.
Professorn?
Professorn? Helvete.
Kom igen!
Kom igen.
Tack och lov.
En till.
Vad har du gjort? Blodet kommer från dina ögon.
Mina ögon är gamla. De blöder.
Saker fallerar i min ålder.
Ögon börjar inte bara blöda. Vad var det i flaskan?
Jag vet inte vad du pratar om. Jag behöver vila. Snälla du!
TRANSPORTDEPARTEMENTET STATEN ISLAND-FÄRJAN
Väntetiden är för närvarande 90 minuter.
- Är Fitzwilliam ett irländskt namn? - Ja.
- Vad ska ni göra här? - Jag ska besöka min bror.
- En "bror" eller en riktig bror? - Min biologiska bror.
Han är brandman på Drundegle Road. Han bor i Tauntenville.
Ställ tårna på den gula linjen och låt armarna hänga.
- Öppna munnen. - Och om jag vägrar?
Ni lämnade era rättigheter på andra sidan floden.
- Han är okej. - Välkommen till Staten Island.
Mr Eichhorst.
- Ni finns inte med på schemat. - Jag finns aldrig med på schemat.
- Eldritch! - Herr Eichhorst.
- Vad handlar det här om? - Ditt möte med Setrakian.
Han kom alldeles för nära. Det kunde ha slutat illa för oss.
- Det gjorde det inte. - Dina säkerhetsvakter är slarviga.
Du är mycket viktig för oss-
- så mr Bolivar stannar här för att hålla ett öga på saker och ting.
- Ursäkta oss, miss Marchand. - Naturligtvis.
Tack.
- Han är väl en popstjärna? - Jag är en tjänare, som du.
Om Mästaren vill ha mig här stannar jag tills han säger till.
Tack för erbjudandet, men jag måste säga nej. Respektfullt, naturligtvis.
Det handlar inte om att tacka nej eller ja. Det är ett faktum.
Han stannar.
Nåväl, han stannar.
Reggie.
- Vad är det? - Jag har slutat på mitt jobb.
- Skämtar du? - Du hade rätt om Palmer.
Jag borde ha lyssnat på dig för länge sen.
Under frihetskriget höll amerikanerna stånd mot er britter här.
Ett fort bredde ut sig över hela halvön.
De kallade det Fort Defiance. Det är vi.
Vi ska göra samma sak. Där.
Vi spränger de här pelarna. Det borde räcka.
De är de kritiska delarna.
- Vill du leta efter din vän? - Ja.
Om inte hennes mamma satte upp affischerna vill jag veta vem.
Ni tjejer gillar avslut, så det ska vi fixa.
Men just nu vill jag att du fokuserar. Nu går vi.
Det är inte lätt att ta sig runt i vår stad.
Men det var värt det att ta sig hit.
Här kommer kommunfullmäktig Justine Feraldo.
Man vet att det är stort när hans höghet tar sig över Verrazano Bridge.
Sen klockan nio i morse-
-är Staten Island en sjukdomsfri zon.
Det hade inte varit möjligt utan min polischef-
-min fältgeneral Frank Kowalski.
Varsågod, polischefen.
Ställ dig på andra sidan, Mikey.
Mikey är min brorson. Hans far var brandman när tornen rasade.
Han jobbade för att skydda oss dygnet runt.
Då så. Dra ner den.
- Vad håller du på med? - Mördare!
Så här kan du inte göra!
Det här är vårt meddelande.
- Ja! - Kör hårt!
- Vi stöttar dig! - Döda dem!
De kommer att hänga kvar här.
Det här är vi. Det här är Staten Island.
Jag vill att du gör samma sak i resten av staden.
- Nej, tack. - Justine...
Stadens 8,5 miljoner invånare behöver vår hjälp.
Du kan bli deras hjälte.
Inte bara på den här ön-
-utan även för alla på den stora ön.
De behöver dig. De behöver dig, Justine.
Du kan stiga i graderna.
Ingen inblandning. Ingen alls. Jag bestämmer, punkt slut.
- Jag har ett villkor. - Vad är det?
Det måste se ut som det kommer från oss båda två. Som ett team.
Okej.
Jättebra. Tack.
Är du plötsligt frisk igen?
Ja, så du behöver inte oroa dig längre.
Jag var den första som trodde på och litade på dig.
Och jag har precis räddat ditt liv!
Du blir besviken om jag avslöjar sanningen.
Det bryr jag mig inte om! Behandla mig inte så här.
Jag är din vän.
Okej. Men du måste lova att inte berätta för nån.
- Inte ens för Ephraim. - Jag lovar.
Jag har...
Jag har aldrig berättat det här för nån.
Jag förtär maskarna för att hålla mig frisk.
- Har du ätit maskarna? - Man kan inte ta dem oralt.
Jag upptäckte att jag måste absorbera dem genom ögonen.
Har du sett numret på min arm?
Har du inte funderat på hur gammal jag är?
Jag var fånge i ett tyskt dödsläger år 1944.
Jag är 94 år gammal.
Jag behöver det här för att leva vidare. Jag har gjort mitt val.
Det kanske är syndigt och jag kanske hamnar på en varm plats när jag död-
- men det är för sent att sluta nu. Jag tänker inte sluta.
Jag ska vinna eller dö i kampen mot Mästaren.
Jag tänker inte tyna bort som en svag gammal man.
Tack för att du berättar för mig.
- Kan han se mig genom dig? - Ja, det kan han.
- Tittar han på mig nu? - Jag vet inte vad han gör.
Så du är återuppväckt men på många sätt ändå den du var förut?
Ja...
Jag blir fortfarande irriterad när dryga idioter ställer dumma frågor.
Den här idioten vill att du väntar i rummet intill.
Du får vara här, men inte här inne.
Annars slutar jag arbeta.
Jag är i närheten.
Ursäkta att jag skickade ut er.
Det känns som jag missar ett helt lager här.
- Det är er författarhjärna. - Nej.
När jag var yngre jobbade jag som modell i Europa.
Jag träffade många hemska människor och växte upp snabbt.
Och jag hade tur som aldrig begick ett hemskt misstag.
För det kunde jag ha gjort, många gånger.
Och allt jag har lärt mig får mig att tänka på de där männen-
-Eichhorst och Bolivar.
Och jag undrar om ett hemskt misstag inte begås här.
Är de goda män? Knappast. Långt därifrån.
Men jag kan hantera dem.
Vi befinner oss i en allvarlig kris och vissa saker måste göras.
Saker som goda människor inte gör.
- Som vad? - Det lämnar vi därhän.
Jag kommer att hålla er utanför det så gott jag kan.
- Det vill jag inte. - Tro mig, det vill ni visst.
- Är allt okej? - Ja, han mår mycket bättre.
Jag visar Zach vad vi jobbar med.
I går kväll jobbade vi med att göra nervgiftet mindre potent.
Giftet var för starkt-
- så den första vampyren dog innan den hann sprida sjukdomen.
- Menar ni tanten? Mrs McGeever? - Ja, det stämmer.
Det här är vår version av en farsot, men den är bra för oss.
Du träffade aldrig min pappa. Han var läkare i en småstad.
Patienterna fick betala vad de kunde-
- och på julen lämnade patienter saker på vår trappa.
Kött, handstickade tröjor, öl, fruktkaka...
Jag fick inte så mycket tid med honom.
Han betydde så mycket för så många människor.
Ursäkta mig.
Jag vet inte vad jag ville säga med det.
Hallå!
Sluta, sluta!
Kom hit.
Släpp mig!
Ser du gadden? Om den inte var täckt skulle den tömma dig på blod.
Nej, Zach. Det här är vad din mamma är nu.
Lugn, Eph. Nu räcker det!
Vilket fint hus.
Viktoriansk stil, byggt efter...
Jag vill inte höra husets historia.
Du... Vi är här av rätt anledning.
Lycka till.
- Har du satt upp de här? - Har hon kontaktat dig?
Jag har kollat alla sjukhus, pratat med polisen och satt upp bilder.
Jag trodde aldrig att jag skulle sakna internet så mycket.
Du visste väl att vi inte pratade med varandra?
Om hon inte hade varit ihop med dig hade hon levt i dag.
Jag mår illa av att tänka på alla gånger hon grät på grund av dig.
Kan du hälsa från mig om hon hör av sig?
- Säg att jag är orolig och lever. - Självklart lever du!
Nicola träffade en vampyr för väldigt länge sen.
Hon sög ut det goda och kraften ur henne.
Och vampyren försvann inte när hon var klar.
Nej, hon stannade kvar och hemsökte henne.
Vem tog hand om henne när du slutade betala?
Jag vill inte stötta en livsstil som jag inte accepterar.
Och då menar jag inte homogrejen.
Du och dina målningar...
Du märkte henne och hon blev aldrig densamma igen.
När man våldför sig på någons hjärtan kommer universum ihåg det.
Jag lovar dig att livet kommer att ge igen.
Feraldo hade ett viktigt meddelande.
Staten Island är en sjukdomsfri zon.
Amen! Så ska det låta.
Den där kommunfullmäktig är en riktig tuffing.
Du... Prata med mig.
Hon tror att Nikki är död.
- Och det gör inte du? - Hon tycker att det är mitt fel.
Fan ta henne.
Ska jag tala om för henne att du är oskyldig?
Det har jag aldrig varit.
Ja, du är verkligen en hemsk människa.
Jag fattar inte hur en sån bitch kan ha fött en så fin människa.
- Vi borde åka. - Nej.
Eller inte.
Hon har rätt om mig.
- Var det där en varning? - Jag har redan varnat dig.
Så Mästaren kan se genom er?
Tittar du på mig nu?
Du tog min fru, min sons mamma.
Jag ska ta hundratals, tusentals av dina.
Jag tänker jobba mig ända upp till toppen, till dig.
Hallå! Mina ögon är häruppe.
Tänker du skicka min vampyrfru efter min son?
Så här ligger det till, Mästaren.
Jag dödar hellre både honom och mig själv-
- än att vi ska förvandlas till det du är.
Hur är läget? Jag ska inspektera hissen.
- Legitimation. - Visst, inga problem.
Jag hämtar mina saker. Är det okej?
Kan du hjälpa mig med den här?
Den är rätt tung. Lite till. Tack.
- Du är den tredje i dag. - Jag har tolv uppdrag till.
En massa saker går sönder.
Den här vägen.
Åt höger? Det här går snabbt.
Har du hört om Staten Island? De säger att hela ön är rensad nu.
Det har jag inte hört. Jag har varit upptagen med annat.
Hon förändrar saker. Vi kommer att vinna.
Det hoppas jag.
En leverantör utifrån. Håll koll på honom.
- Luckan är till vänster. - Jag måste kolla några saker här.
- Vad då? - Det är ren rutin.
Jag måste uppdatera sensorerna vartannat år.
Vad var det där?
Vad fan...?
Hiss ett är på väg mot vindsvåningen, Perry. Är du med reparatören?
Har du koll på reparatören?
Försök få tag på honom. Vi hämtar chefen.
Det är en möjlighet. Ursäkta mig.
- Vi har ett larm. - Ursäkta avbrottet.
- Tack för mötet. - Ni gör ett gott arbete.
Vi måste hålla ihop. Tack för att ni kom.
Nej! Hon följer med mig.
Kom igen.
Jag kände några som tjuvåkte med hissar.
- Hur gick det för dem? - Vad tror du? Nu kör vi.
Är alla beredda? Sätt fart.
Det är ingen här.
Vi har sex inkräktare. Hur kunde det här hända?
Slå in dörren.
Vänta lite.
Jag ville inte göra det här.
UV-ljus.
Ge mig din hand. Jag skyddar dig från ljuset.
Stick, du kan inte rädda mig! Vi behöver dig. Stick!
Jag drar härifrån.
Är det pastakväll här?
- Vi har jobbat hårt och är hungriga. - "Vi"?
Jag tröttnar aldrig på ert flörtiga skämtande.
Det verkar som du mår bättre.
Du ser annorlunda ut.
Jag tror att jag har kommit in i andra andningen.
Hallå där!
Jag försökte bara få honom att förstå.
- Tror du att det funkade? - Ja.
Men du vinner aldrig när det gäller hans mamma. Så är det bara.
Kommer han att dö?
Svullnaden är mindre, men han är smittad.
- Jag tror inte att han är döende. - Det betyder att vi har gjort det.
- När testar vi överföringen? - I natt.
Då släpper vi ut honom.
Text: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com